Ai crede că e amuzant să locuiești într-o casă în copac, nu?
Cum afli aria unui cerc?
Ai greși.
Putem să-i facem cumva pe vulturi să tacă?
Nu-ți face griji pentru vulturi. Aria unui cerc.
- Pi r pătrat. - Bine. Uite-ți cerealele.
Serios, de ce nu luăm din prăjitura aia de ciocolată pe care ne-o pune Steve afară
ca să se simtă bine că nu mănâncă prăjitură de ciocolată?
Dacă mănânci mult zahăr la micul dejun, vei pica în mijlocul orelor.
- Și nici n-ai dormit prea mult. - Da, mă-ntreb de ce.
Scumpo, vulturii și-au făcut primii cuiburi în cornișele casei din copac.
Noi suntem musafirii. Trebuie să respectăm... Dumnezeule, tăceți!
Cred că și mama începea să se sature de casa din copac.
Cum ajungi acasă, vom studia Cuba pentru proiectul târgului internațional.
Vrem să rămânem printre primii, nu?
Da, dar pot s-o fac și fără să fii așa crispată.
Uită-te la femeia asta cum merge cu viteză. Are 14 km la oră!
- Se merge cu 12! - E mama lui Megan. Nu mă face de râs, da?
Îmi pare atât de rău, Emmy. N-am avut lumină azi
și n-am putut trece de porțile principale. Dar cred tu n-ai problema asta
din moment ce locuiești într-un fort dintr-un copac. Pa.
- Oamenii te necăjesc din cauza asta? -I-a făcut pe colegi să se apropie.
Și atunci s-a hotărât mama că poate e timpul pentru o schimbare.
Migo, ce faci?
Nu-ți face griji, e o săgeată cu tranchilizant.
Și trebuie să cred că o veveriță își va scoate săgeata din cap și va zburda?
Da. De ce, i-ai găsit capul?
De fapt, mă duc să accept oferta lui Steve de a mă muta în casă.
Nu mai pot locui acolo. S-a descurcat grozav încercând să ne arate ce responsabil e.
- Probabil nu e un moment bun să-l vezi. - Nu te prosti.
Cred că, dacă Migo chiar avea atunci un tranchilizant, l-ar fi folosit pe mama.
Steve.
Steve?
Dar doar ca s-o oprească, să nu vadă asta.
Cred că glumești.
- Bună, frumoaso. - Bună, Steve. Emmy e aici.
Traducerea și adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Running Wilde Sezonul 1 Episodul 8
Nu te ridica, te rog. Sigur a fost greu s-adormi la capătul scărilor.
Probabil am adormit sus pe scări, dar mă foiesc.
- Da, grozav. - Chiar îți revii repede.
Trebuie. E Săptămâna Modei. Petreceri non-stop
și dacă nu te ții pasul, pici de pe lista A.
- Deci e o listă? - Nu chiar.
Dar pagina șase e un fel de punctaj. Cum ne-am descurcat?
O mențiune și o fotografie. Ai aruncat aparatul unui paparazzi în Central Park.
E ironic. Nu e și poza de după, când m-a bătut.
Îți spun și ce mai e ironic. Veneam aici să vorbesc cu tine
de mutatul în casă, deoarece m-am gândit că devii o persoană mai responsabilă.
Mai responsabilă? Am lucrat noaptea trecută.
- Stilul ăsta de viață e muncă acum? - Da. Crezi că e ușor
să fiu singurul reprezentant al familiei Wilde la fiecare eveniment?
Familia mea contează pe mine să reprezint public Wilde Oil.
Sunt la pagina șase ca oamenii să uite ce-a făcut familia mea pe prima pagină.
Nimeni nu muncește mai mult ca mine. În afară de Fa'ad. Muncește din greu.
Nu-ți face griji. L-am dus pe Steve cu grijă în pat și... Steve!
- Cum săriți așa? - Cum m-am descurcat?
- N-ai reușit, amice. - Nu, trebuie s-ajung pe lista aia Ah.
- Lista A. - Fratele meu Fazoul, Fazoul cel tânăr,
face lobby ca să-mi ia locul ca fața americană a familiei mele.
Noaptea trecută, chiar am urinat în fântâna de la Lincoln Center.
Sigur a meritat s-ajungă la știri.
N-am fost deloc în apropiere de Lincoln Center noaptea trecută.
A fost amuzant, dar trebuie să caut niște apartamente.
Stai, de ce? Pentru că lucrez până târziu?
Bine, chiar dacă te-am crezut că e oarecum important să fii pe lista A, nu pot să cred
singurul mod de a ajunge acolo e genul acesta de comportament necugetat.
Pe pagina șase sunt și oameni care fac bine în lume,
care-și folosesc statutul elitist de a face schimbări sociale.
Da, dar aia e o chestie superavansată. Nu cred că te-ai descurca.
Dacă m-aș descurca? Am locuit în Amazon.
O mică petrecere va fi ca o vacanță pentru mine.
Și-ți promit c-o pot face fără să renunț la demnitatea mea.
Bine, atunci hai să facem un mic pariu.
- Poftim? - Vino cu noi diseară.
Îți fac cunoștință cu niște oameni. Să vedem dacă faci față o seară,
fără să renunți la demnitate.
E-un pariu ușor. Mă bag.
Dacă eu câștig, te muți aici și-mi accepți stilul de viață.
Și dacă eu câștig, accepți că nu e un stil de viață.
De acord.
Te avertizez, doar pentru că merg, nu-nseamnă c-o să mă schimb complet.
Vă supărați dacă vin și eu? Putem merge toți cu limuzina.
Poate. Nu putem fi văzuți cu el.
- Știu. O să ne tragă-n jos. - Ne vedem la 8:00?
Mama pariase cu Steve că poate trăi ca el fără să-și schimbe felul de a fi.
Da! Suntem aici. Ne-am mutat.
Bine, prima regulă, băutura ce trece pe lângă tine e cea pe care ai comandat-o.
- Altfel, nu vei apuca nimic de băut. - Chiar mă-nveți cum să nu fac nimic?
Pentru că pare a fi ceva avansat. Poate ar trebui să-ncepem să fac foarte puțin.
- Și apoi pot avansa în a nu face nimic. - Te-nvăț cum să te integrezi.
Ai putea veni cu un personaj, privire sau un râs sau replică distincte.
Asta e a lui Rachel Zoe.
Am o băutură gratis, așa că mă poți duce acasă.
Asta e a lui Lindsay Lohan.
Încearcă să te lauzi. Vorbește de ce trecere ai, bani, lucruri sau casa ta.
- Nu am nimic din astea. - Știu.
Îți sugerezi să minți. E ca și cum i-ai spune te iubesc cuiva pe care abia-l cunoști.
Înțeleg. De asta petrecerile înseamnă muncă pentru tine.
Pentru că te porți superficial și ești obsedat de celebritate... Dumnezeule, e Anna Lowry.
- Da, redactora revistei Vouve. - E și filantropistă.
A pus bazele unei fundații în America de Sud și pe ea chiar aș vrea s-o cunosc.
Da, Anna Lowry e puțin prea avansată pentru tine.
Ar fi bine să-ncepi cu fata de la garderobă.
Steve, mă ocup eu de asta.
Nu văd bine? Emmy se duce direct la Anna Lowry?
- Măcar are un râs distinct? - Glumești? E prima ei zi de muncă.
Atunci cred că vom afla-n curând dacă are un plâns distinct.
- De unde ai luat plasturele de ochi? - De la Steve Jobs.
- Ce crezi? - De plasture, de glumă sau de cotlete?
De râs. Pun un "b" la început.
- Mi se pare puțin disperat. - Păi sunt disperat.
Fazoul se plimbă pe proprietatea mea cu un arhitect și o echipă de minarete.
Mai multe minarete? Grozav. O s-auzim numai bâiguiri.
Uite-o. Mai bine mă duc s-o ajut.
Anna Lowry, respect atât de mult ceea ce vei face.
Și nu mă refer la faptul că vei mânca crevetele.
Numele meu e Emmy Kadubic. Ar fi trebuit să-ncep cu asta.
Și acum ai terminat cu asta.
- Anna. - Steve.
Îți ador noii "sâni". Nu, vorbesc de cei doi asistenți noi.
- Mi-ar plăcea să plonjez între ei. - Steven, ce nebunatic ești.
Venind de la o vrăjitoare ca tine, asta chiar înseamnă ceva.
- Îl ador pe omul ăsta. - Sigur nu pentru râsul molipsitor.
Mi-a picat ochiul.
Vin.
- Îl cunoști? - Cunosc doar elita.
Și ea e Emmy Kadubic din familia Kadubic din Amazon.
- Îmi place părul. Lasă pantofii. - Ești pe cont propriu.
Între timp, eu eram cu dl. Lunt, care s-a dovedit a fi un fel de tranchilizant.
Aici e un trifoi presat
de la un irlandez nervos pe care l-am cunoscut în Hell's Kitchen.
- Dar putea cânta. - Te rog, pot merge în pat acum, dle Lunt?
Dacă nu voiai să le vezi, de ce ai întrebat "ai avut vreodată vârsta mea"?
Astea sunt ale noastre. Ne-am mutat.
Un loc minunat numit Moyobamba în jungla muntoasă și chiar au nevoie de ajutor.
Incredibil. Ar trebui să vorbim despre asta.
- Asta facem. - Chiar ar trebui.
Poate la Stella McCartney. Abia aștept să văd noua linie "gaucho".
- Și eu. - Ne vedem acolo.
- Cum a mers cu Anna? - Anna Lowry tocmai m-a rugat să ne vedem
la petrecerea Stellei McCartney ca să vedem noua linie "groucho".
Probabil va ajunge să mă numească într-un post în fundația ei sau ceva.
Stilul tău de viață, dar responsabil. Am câștigat pariul ăsta.
Ai câștigat pariul? N-ai făcut nimic încă. Mai vorbim peste șase ore.
Evident, nu voi sta încă șase ore. Trebuie să-mi scol fiica de dimineață.
- Am eu grijă de asta în locul tău. - Nu prea cred.
Nu, serios, mi-ar prinde bine o pauză de la muncă și e ca o vacanță pentru mine.
Serios? Să crești un copil e ca o vacanță?
Pot avea grijă de copilul ăla fără să fiu supercrispat
și să transform copilul într-un dezaxat.
Habar n-ai ce implică asta. Trebuie să jonglezi tot timpul.
Fie o ajut la teme sau îi pregătesc prânzul, fie voluntariat în clasă.
Are 10 pe linie, da, dar trebuie împinsă de la spate.
Săptămâna asta are de făcut standul despre Cuba. Trebuie adus acasă, lucrat la el.
- Trebuie să facem empanada. E nesfârșit. - Ușor.
Ușor? Știi ce, nici Puddle nu crede că trebuie s-o împing de la spate.
- Ce-ar fi să facem un contra-pariu? - Pe bune?
Deja-ți trăiesc viața. Hai să mai adăugăm câteva zile și tu-ncearcă să-mi iei locul.
Ascultă. Când am zis că va fi ușor, poate că am exagerat.
- Așa credeam și eu. - Va fi mega ușor.
- Dacă pierzi, trebuie să te culci cu mine. - Nu, n-am bătut palma pe asta.
Mereu e de la sine înțeles. Ar trebui să știi asta.
Și-n dimineața următoare, Steve își prelua rolul de părinte.
Cineva merită încă o porție de mic dejun.
Nu pot să cred că mă lași să mănânc asta. Mama ar lua-o razna.
Nu mama ta se ocupă de asta. Și n-o facem în modul crispat.
Da, acum ar fi crizată de cum ar vrea s-ajute cu empanada.
- Mama ta și triburile ei. - Nu, de fapt e pentru proiectul cu Cuba.
- Noi ar trebui să le facem. - Ce-ar fi să zburăm în Cuba.
- Așa-i punem pe ei să facă tot ce vrem. - Super, dar cred c-ar trebui să mergem.
Crezi că mă lasă să mănânc asta în autobuz?
Sigur o să te lase s-o mănânci acolo, dar nu mergi cu autobuzul.
Mergi cu Corvette-ul meu. Da, și nu poți mânca-n Corvette.
N-am mai mers într-o mașină ce merge așa repede.
Parcă eram într-o reclamă la mașini.
N-a fost niciodată un moment mai bun. Acum ce vrei să faci?
Cred că poate ar trebui să merg la școală.
Ai dreptate. E timpul să mergi la școală... într-o rachetă.
Din păcate, nu de viteză aveam nevoie.
- Stai, deci n-ai idee unde e școala? - De obicei mă uit peste temă.
- N-o poți suna pe mama sau ceva? - Nu.
Dar nu-ți face griji. Știu exact cine știe.
Omul pe care-l cunoștea, era un detectiv particular.
I-am verificat trecutul micuței și am redus lista la două școli.
- Liceul Neverwood Junior pe Sycamore... - Ăla e!
E timpul să zburăm.
Întârziasem doar o oră și 40 de minute când am ajuns la școală.
Dar Steve tot se-ntorsese acasă înaintea mamei.
Acum ai ajuns? Ai petrecut toată noaptea?
N-aș descrie asta ca petrecut. Am socializat și mi-am făcut contacte.
Și evident, s-a dansat pentru că asta se face
în acele locuri, dar totul a fost foarte responsabil.
- Serios? Pentru că pari cam amețită. - Am băut ceva, căci asta se face acolo.
Dar m-am comportat foarte responsabil.
Nimeni n-a lovit nicio mașină sau a distrus vreo cameră foto.
Sunt puțin obosită. Cum a fost să fii dl. Mamă?
-Ți-ai adus aminte să-i dai să mănânce? - Floare la ureche.
Ți-ai adus aminte să-i dai altceva în afară de prăjitură să mănânce?
Râsul ăla e deja-nvechit. De ce nu-mi pot face o cafea?
A lucrat la standul Cuba? Pentru că trebuia să-și facă temele.
Te calmezi? A fost ușor. Mi-am făcut treaba. De mult nu m-am mai distrat așa.
Și eu. M-am distrat pe cinste. Anna tocmai m-a sunat. Vrea să merg cu ea diseară.
Asta dacă nu vrei să nu mă duc pentru că nu te descurci cu Puddle încă o zi.
Nu, nu. Glumești? Va fi ușor. Încerc să mă gândesc
unde voi trage un pui de somn când merge la școală.
Da, aia n-a mers niciodată pentru mine. Mereu apare câte ceva, dar pot dormi acum.
Nu, sper că nu sună cineva să-mi spună că te-ai dezlănțuit aseară.
Pentru că asta ar însemna c-ai pierdut pariul. Cunoști pe cineva
numit Liceul Junior... Nu, lasă. E fiul prietenul meu, Junior.
Bună.
Și atunci a aflat Steve c-am adormit în mijlocul testului la mate.
Vin imediat. Care era adresa?
Doamne, directorul e mai crispat ca mama ta.
Cred că nu-s obișnuită să mănânc dulciuri dimineața cum credeam. Am leșinat.
Da, probabil e mult zahăr într-o prăjitură de ciocolată cu rom.
O să mă pună să dau din nou testul la mate.
Dar probabil ar trebui să mă apuc de standul târgului internațional.
E grozav, dar nu vreau să fiu un părinte insistent ca mama ta, pentru că nu sunt,
dar cred c-ar trebui să-ncerci să iei o notă foarte bună la el.
Pentru că, altfel va părea că nu te împing de la spate.
Mie ce-mi iese?
Mai vreo o porție din prăjitura aia de ciocolată cu rom?
Ăsta e standul tău cu Cuba?
Ce-ncerci să spui? Cubanezii nu știu să-și facă standuri?
Scuze, am uitat să-ți spun, trebuia să-l aducem acasă și să lucrăm la el acolo.
Deci la asta se referea mama ta când a zis "nu uita s-aduci acasă standul lui Puddle."
Știi ce, de fapt cred c-arată destul de bine pentru un stand.
Mai ales comparat cu unul din... Dumnezeule, Taj Mahal.
- Catedrala Sf. Vasile. - Știu. E catedrala Sf. Vasile.
Mulți oameni o numesc Taj Mahal al Rusiei.
Dar îmi place al tău. Ce-ncerci să spui?
Cubanezii nu știu să-și facă standuri?
Dumnezeule, am ajuns în suburbii.
- Să vezi ce mâncare a pregătit fiica mea. - Mâncare. Empanada.
Și așa, eu și Steve ne-am pus pe treabă. Am muncit câteva ore.
Cuba!
E bine. Grozav. Una.
- Câte ne trebuie? - De la 70 la 100.
Super.
Când lui Steve i se părea greu să nu fie crispat în timpul zilei,
mamei i se părea greu să fie responsabilă mai târziu în seara aia.
Emmy, casa ta e divină. Îmi plac influențele gotice.
Mersi. Nu stau aici de mult timp, dar...
Ai făcut o treabă uimitoare. Și trebuie să spun, Emmy,
îmi plăcea firea ta, dar acum că am văzut locul ăsta, te plac și mai mult.
Ia uite ce am găsit. Sandvișuri mexicane.
Sunt atât de bune când ești beat. E-n regulă să le mănânc?
Da, înfige-te-n ele. Luați ce vreți.
Oricum, am făcut o publicitate senzațională la noua paradă Val Kihm,
că mâine cortul va fi prea mic. Trebuie să găsesc un nou loc.
Îmi explică cineva ce se-ntâmplă aici? Aveți idee cât e ceasul?
Bună, fetelor. Am un copil sus care-ncearcă să doarmă că mâine are un test la mate
și târgul internațional și voi petreceți aici și...
Îmi mănânci empanada? Vorbești serios?
Acela e Steve Wilde?
Steve, ce faci? Mă faci de râs în fața prienelor mele.
Ar trebui să plecăm.
Dacă vrei să inviți oameni aici, trebuie să mă-ntrebi mai întâi.
- Vorbești serios? - Casa mea, regulile mele.
Anna, stai. Nu mi-ai spus unde se ține mâine petrecerea.
- Nu te-aș deranja cu asta. - Stai, Anna, ce-ar fi s-o ținem aici?
- Cu influențele gotice? - Îți dai acordul?
- Casa mea, regulile mele. - Emmy, te iubesc.
Și eu.
Al cincilea sărut.
Mama petrecea ca Steve, în timp ce Steve devenea mai rău ca mama.
M-am săturat. Nu știu de ce trebuie s-o facem din nou.
Puddle, așa e viața, da? Fotomodelele ne-au mâncat empanada.
- E așa multă muncă. - Asta chiar mă dă-napoi.
Încă mai am mult de împodobit la standul cu Cuba.
Și am multe chestii de mate de verificat.
Dumnezeule. Îmi pare atât de rău că mă port așa. Prietenul meu e-n vizită.
Steve, o să-mi spui unde se ține petrecerea Annei Lowry?
- Mi-ar plăcea s-ajuns pe lista Ah. - E lista A.
- Voia s-o țină aici, dacă poți să crezi. - Aici? Pot veni?
Nu, n-o s-o țină aici. Am pus piciorul în prag.
Steve, dacă vei exploda, nu mă lua cu tine.
N-o faci cum trebuie. Ai pus coji în a ta.
Chiar trebuie să țipi? E 7:30 dimineața. Asta arată bine.
- Nu-ndrăzni să le atingi. Jur, dacă... - Uite cine devine crispat.
Nu sunt crispat. Uită-te la tine, arăți groaznic.
Ești iresponsabilă. Nu, eu... Asta e ușor.
Nu sunt iresponsabilă. Sunt exact opusul.
O ajut pe Anna Lowry să pună pe picioare o paradă de modă în doar șase ore.
Mult noroc cu asta, pentru că Migo e liber azi,
iar eu și Puddle suntem foarte ocupați cu târgul internațional.
De ce-aș avea nevoie de Migo? Va fi aici...
Va fi ușor.
Va fi super ușor.
Și ai căutat informații despre Cuba, nu?
- Nu. Tu știi ceva despre Cuba? - Nu-ți face griji.
Știu exact cine va ști.
A fost din scurt, dar am întrebat. E tipul ăsta, Castro.
Negricios. 1,75 m. Are barbă. El pare să conducă.
Perfect. Putem folosi asta la stand.
De asemenea, Fa'ad a vrut să găsesc locația petrecerii elitiste de azi.
- Se pare că se ține la tine acasă. - Ce?
Nu, n-ar face asta. Ba da, ar face-o.
Steve voia să se-ntoarcă la timp s-o prindă pe mama asupra faptului.
Dar, mai întâi, trebuia să stea la târgul meu.
Empanada. Nimeni n-a luat niciuna.
- Au ieșit puțin scârboase. - Uite, în sfârșit. Mulțumirea mea.
Sunt scârboase? După ce-am stat jumătate din noapte să le fac
și toată ziua de ieri alergând după tine și neglijându-mă pe mine
și am pierdut legătura cu prietenii mei și n-am făcut nimic pentru mine...
Iei una, te rog?
Steve, e profesoara mea de sport! Face parte din juriu.
Steve, cred că ești prea tensionat. În fond, e pentru copii.
Ce-ar fi să nu te bagi și să te-ntorci la Rusia ta fericită.
Steve, ți-am spus să fii drăguț cu ea.
Mi-ai distrus proiectul și viața. Te urăsc! Te urăsc, Steve.
Probabil vorbesc romul și zahărul.
Am lăsat-o să-ncerc o țigare.
Între timp, mama a continuat cu petrecerea elitistă, în ciuda a ceea ce a spus Steve.
Dar vreau să-i mulțumesc cuiva care m-a ajutat
să ținem petrecerea pe ultima sută de metri,
îngerul meu păzitor care a făcut toate astea posibile...
Dl. Fa'ad Shaoulian.
- Fa'ad? - Eu sunt Fa'ad.
Nu sunt Fazoul.
Donația sa generoasă a făcut totul posibil.
Ce-a făcut el? Eu ți-am făcut rost de casă.
Mama nu și-a dat seama că Steve se pricepea așa bine să-și revină după o beție...
El e... de lista B.
Deoarece elitiștii trebuie să se poarte de parcă nu s-a întâmplat nimic c-o zi înainte.
Eu am adus băutura, mâncarea. Ți-am adus luminile astea.
Asta e o....
De asemenea, e mai greu decât credeți să mergeți pe acele podiumuri.
Emmy. Bună, fetelor.
Emmy.
- Te simți bine? - Am fost înșelată.
Nu știu ce s-a întâmplat. Am muncit atât pentru toți fără să-mi zică măcar...
Mulțumesc? Bun venit în lumea mea.
- Apoi le-am cerut să-mi mulțumească. - Da, atunci sigur te-au scos de pe listă.
Cum a mers cu standul Cuba?
E posibil ca nici fiica ta să nu mai fie pe lista A.
- N-a luat niciodată un 9. - Știu. Se pare c-avea nevoie de tine.
Chiar dacă nu-mi place să recunosc, nu știu cum te descurci zi de zi.
- Eu nu știu cum faci asta. - Conurile ajută.
Te fac să te simți în siguranță.
Sincer să fiu, chiar credeam că va fi ușor... Îmi pare rău c-am zis asta.
- Mulțumesc. - Știu. A fost super enervant, nu?
Acum că a fost regăsit un nou respect unul pentru celălalt, poate ar trebui
să dăm o șansă mutatului împreună.
- Sincer, nimic nu m-ar face mai fericit. - Stai, ce? Nu, n-o face.
- Doamne, m-ar face așa fericit. - Nu trebuie să-ncepem cu asta.
- Toți spun asta. - Nu cred că trebuie să-ncepem...
- Unele fotomodele spuneau așa spre ieșire. - N-am auzit pe nimeni spunând asta.
Suntem așa de fericiți. Uită-te la noi.
Traducerea și adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro